Кайне Цайт

{| cellspacing=5 width=100% English - Українська
 * align="left" valign="top" style="background:#efefff; padding:8px" colspan="4" width=100%|
 * align="left" valign="top" style="background:#FFFFFF; padding:8px" colspan="3" width=1000%|
 * align="left" valign="top" style="background:#FFFFFF; padding:8px" colspan="3" width=1000%|

Keine Zeit («Не на часі» німецькою та «Не пора» українською) першочергово був створений через примху автора, Антігоніуса. Поза примхи, визнаю, що причини створеня цього світу були геть дріб’язковими. У сфері аматорського українського мовознавства існує невелика, але галасна група людей, яка надає кирилиці, обраній системі письма українського народу, ледь не міфічного значення. І хоча такі групи існують у кожній культурі та для кожної мови, ця одержимість також використовувалася багатьма людьми, задля виправдання найчудернацькіших думок та, що я вважаю найобурливішим, продавати людям речі та навіть отримувати державні гранти, виправдовуючи це, по-суті своїй, псевдонаукою. Найбільшою образою для мене тоді була робота каліграфа Василя Яковича Чебаника, який створив письмо під назвою «Рутенія», яке рекламувалося (і досі рекламується) як пряме продовження української кирилиці, навмисно знищеної Росією та російським імперіалізмом. .

Проблема у тім, що як любитель славістики Україна та взагалі весь регіон Східно-Центральної Європи займають особливе місце в моєму серці. Цим місцям не часто присвячують художні чи наукові твори на заході. Особливо рідкісними є твори, ще не дивляться на ці території крізь призму Росії та її політики, культури та упередженості. Додайте до цього мою неприязнь до псевдонауки, і це призвело до того, що одного дня я просто розлютився та сказав до себе: «Ну гаразд, падлюки, хочете побачити як виглядала б кирилиця без російського впливу, я вам це покажу, та ще й покажу, що ви б її ні чорта не зрозуміли.»

Так і виникла рутенівка, або русинська писемність. Вона має прямий генетичний зв’язок зі старокирилицею та грецьким письмом відповідно. Далі я подумав: "Весело було б розробити російську гражданську писемність, що не відступала би від задуму Петра Першого". Так була створена петрівка. Далі ці маленькі проєкти накописувалися та накопичувалися, допоки це не переросло в необхідність пояснити культури та країни, що ці системи письма використовують. Це й перетворилося згодом у Кайне Цайт.

Хоча цей проект наразі пишеться лише мною, я вітаю... більшість пропозицій. Разом і батька легше бити, як-то кажуть!

Якщо ви зацікавлені в участі в проекті, раджу вам спочатку прочитати оце.